Бойко Вікторія, Ластівочка, власний вірш, 15. 08. 11
Матеріал з Вікі ЦДУ
Версія від 13:02, 6 жовтня 2013; Бойко Вікторія (обговорення • внесок)
Ластівочка
Під затишним крилом в турботливі й ласці
Маленькі пташенята виростали:
Мамина радість і мамине щастя,
Яке вона лагідно оберігала.
Боялась ластівка людських очей,
Боялась грому серед ясного неба,
Не досипала вона зоряних ночей,
Бо знала: про діток піклуватись треба!
Немов дощ, лилися дні за днями.
І вже літають в небі пташенята,
Забувши ласку рідної мами
Й далеку дорогу до рідної хати…
Там чекає матінка діток рідненьких
І тихо сльози проливає в забутті…
Не забувайте, діти, мам сивеньких,
Не забувайте ніколи у житті!